Toni sa til meg en gang at når man står der nede og ser opp,-
- så spør man seg: "Hvordan kan noen klatre opp dit?"
"Hvorfor skulle noen overhodet ville gjøre det?"
Men timer senere, når man er der oppe og ser ned,-
- så har du glemt alt.
Bortsett fra personen som du lovte å komme hjem til.
Basert på virkelige hendelser
"Eigers nordvegg" heter en av Alpenes farligste fjellvegger.
Men den tyske flygerlegenden Ernst Udet-
- holder seg uredd 20 meter fra de nedisede klippene-
- i letingen etter de savnede Max Mehringer og Karl Sedlmayer.
De tapre kjempene døde mens de sov i leiren.
Etter tragedien ble det forbudt å klatre opp nordveggen.
Men kommer dette virkelig til å holde tysk ungdom tilbake?
OL i Berlin nærmer seg og det farlige fjellet lokker ungdommen-
- for å vise hva den er god for. Én ting er sikkert:
De som overvinner nordveggen, blir hyllet som olympiske mestere.
Krigsropene gir ekko gjennom Europa: Til angrep på Eigers nordvegg!
Alpenes siste problem må beseires.
BERLIN - MAI 1936 BERLINER ZEITUNGS REDAKSJON
Vi har kontaktet alle alpinklubber. Hittil er det ingenting.
Det er kanskje for tidlig på året for... fjellklatring.
Nordvegg-aspirantene kommer kanskje fra Prenzlauer Berg.
De er vel også lei av livet.
- Vet du hva dette er, Arau? - Ikke ennå, sjef.
Rikets presseavdeling vil at vi fokuserer på førstebestigningen.
Det er ditt ansvar.
Gi meg en tysk førstebestigning, ellers får du klatre selv!
Henry, hva med de to fra Berchtesgaden?
Det sto noe om det i lokalavisen. Hva var det nå da?
To bergjegere, tror jeg.
Og den ene het...
Nettopp, Hinterstoisser. Det het den ene.
- Og den andre het... - Kurz.
- Hva? - Kurz.
- Hva mener du med "Kurz"? - Andi Hinterstoisser og Toni Kurz.
De klatrer opp alt. Det er alt de har tenkt på siden de var små.
Vent nå... Hva har de drømt om helt siden de var barn?
Å gå ut av realskolen, Henze? Unnskyld, sjef.
Om Eiger, så klart. Om å bli først, og så videre...
Og hvordan kjenner du til dem, frøken..?
Fellner.
Jeg er også fra Berchtesgaden. Jeg vokste opp sammen med dem.
Jeg vet nesten alt om dem.
Jaså?
Alt?
"Etter 27 harde timer nådde vi toppen og tok hverandre i hånden."
"Kampen fikk oss til å innse at den som aldri setter livet på spill"...
- ..."aldri lever ordentlig." - Kurz er jo litt av en fjellpoet!
- Det også? - Men de må bestige noe vanskelig.
Göll, Nordwand, Matterhorn, Wartsteinkante...
Det var en vanskelig førstebestigning.
Nå i mai. Alle holdt det for umulig.
Godt gjort. Men hvorfor prøver de ikke å bestige Eiger?
- Jeg vet ikke. - Jaså, det vet hun ikke...
Kom hit, frøken Fellner.
Her.
Gå til kassen, så får du 40 mark i reisekostnader-
- og så henter du ut et kamera på materiallageret.
Så drar du til Berchtesgaden.
Si til vennene dine at Riket, og særlig vår sjefsredaktør-
- regner med dem.
- Unnskyld? - Kom tilbake med en fin historie!
Ser dine bayerske fjellklatrere ut som tysk helter?
Mer tysk og heroiske enn vi to til sammen.
BERCHTESGADEN - BERGJEGER-KASERNEN
Hinterstoisser! Kurz!
Har vi lært oss hva tappenstrek betyr?
Eller tror dere fremdeles at fjellklatrere-
- ikke trenger å se på klokken?
Herr oversersjant, vi har ingen klokke.
I så fall, Hinterstoisser, kan jeg fortelle-
- hvor lang tid som er igjen av arbeidsdagen deres.
Eksakt fire pissoarer i stabsbygningen,-
- to latriner i blokk fem og et gulv i offiserskasernen.
Fortsett!
"Herr oversersjant, vi har ingen klokke..."
Gratulerer.
- Heil Hitler! - Morn...
Tau!
Andi, vi kommer ikke videre. Vi får snu.
Æsj, alt går om man vil.
- Gikk det bra? - Ja...
- Hinterstoisser, din tunge jævel! - Du får gjøre flere armhevinger!
Ingen dum idé, hva? Den må kanskje finslipes litt, men likevel!
Du må lære deg å slå inn bolter.
- Berg heil, kamerat! - Berg heil!
Den nye Hinterstoisser/Kurz-ruten.
Angerer og Rainer skal gjøre det.
- Hva? - Du vet hva jeg mener, Toni.
- De skal bestige Eiger. - Hvis de sier det, så...
Kom igjen, Toni. Dem klarer vi uten problemer.
Jeg kjenner deg, du vil også gjøre Eiger.
Hvorfor besteg vi ellers sørsiden på Unterberg?
- Du skrev jo selv i avisen at... - Jeg vet hva jeg skrev!
- Er du redd? - Jeg er ikke redd for noe.
Fru Kurz, jeg tok med meg Toni hjem.
Skjønt at dere er trygt hjemme igjen. Vi har besøk.
Ja. Her.
Jeg pleier ikke å arbeide i denne.
Det gjør ingenting. Det ser bedre ut i avisen.
Luise? Kom hit.
La meg se på deg. Hei!
Du ser jo ut som en riktig storbyjente.
- Har du falt? - Ja...
- Hvordan er Berlin? - Høylytt og dyrt.
- Hei, Toni. - Hei, Luise.
- Luise er fotojournalist nå. - Frivillig, fru Kurz.
Hva må man gjøre da?
I begynnelsen må jeg koke kaffe til redaktørene.
- Men likevel. - Ja, akkurat.
Jeg bærer inn utstyret.
Nå blir du vel med, Toni? Nå når Luise blir med.
Hvor blir jeg med?
Det går helt rundt for meg. Jeg tar en pause.
Nå er jeg tilbake.
- Samme gamle Andy, hva? - Ja.
- Han holder ikke tilbake noe. - Du da?
- Siden når røyker du? - Jeg har gjort det lenge.
Nå, dere to?
Jeg leste artikkelen din i lokalavisen. Den var veldig bra.
Sjefen min gjorde det også. Folk i Berlin prater om dere.
Om oss?
Ja, om alle de flinke fjellklatrerne.
Det er jo OL snart og det prates bare om Eigers nordvegg.
De vil ha artikler om førstebestigningen.
- Derfor er du her. - Jeg skal skrive artikkelen.
- Hei, Luise! Er du tilbake? - Bare midlertidig.
Luise gjør karriere i hovedstaden, Erlberger.
- Det vil du også, hva? - Jeg er der Führeren trenger meg.
Jeg vet ikke hvorfor de valgte meg, men hva om dere klarte det?
"Berchtesgaden-helter overvinner Alpenes siste problem."
- Da blir dere landskjent. - Akkurat.
Og du trenger aldri mer å koke kaffe.
Bare til meg selv. Skål.
Du kommer sikkert til å skrive en fin artikkel,-
- men dessverre ikke om oss. Vi skal ikke bestige Eiger.
Hva?
Det tror jeg ikke på, jeg vet jo hvordan dere er.
Du som vet så mye,-
- har sikkert hørt snakk om Max Sedlmayer og Karl Mehringer.
Vi kjente dem, de var førsteklasses fjellklatrere.
Det ene øyeblikket er det sol, i det neste står man midt i en snøstorm.
Eller så begraves man av et snøskred eller får en stein i hodet.
Det har ingenting med fjellklatring å gjøre.
Man kan være best, men det er likevel et lotteri.
Jeg er trøtt, jeg går hjem.
Ikke kom for sent, Andi. Lykke til, Luise. Vi ses.
- Hva skjedde? - Vi vasker heller latriner.
Det gjorde jeg før også, da vi var oppe i fjellene.
- Hva? - Løp etter deg.
Toni, jeg vil også ha noe å være stolt over.
Hvis de trykker artikkelen min... Det må du forstå.
Jeg forstår, men du får finne to andre fjellklatrere.
Du er en stabukk!
Jeg har likevel alltid ventet på deg.
Fortere! Mye fortere! Kom igjen! Late svin!
- Liker du dette? - La meg være.
Hold munn og klatre! Det klarer dere vel?
Takk.
Neste...
- Hva er det? - Jeg er ikke sulten.
Andi, hvor lenge tenker du å være sint på meg?
Hvor lenge tenker du å gjemme deg fordi du er for feig?
Vi kan bli de første som står der oppe.
- Fjellklatring handler ikke om det. - Jo! Det er hva det handler om.
Å vise hele verden hva man kan og hvem man er.
Man trenger ikke bevise noe for noen.
Jeg klatrer for meg selv. Bare for meg.
Dette kom fra München i dag. Jeg trodde at de ville være større.
En så liten... Jeg vet ikke engang hva det heter.
- Bolt. - Ja, ja...
Tenk at et menneskes liv avhenger av en så liten tingest.
Da må man virkelig ville det.
De ville ikke, hva?
Hvordan vet du det?
En journalists viktigste verktøy.
Neste, takk.
Willy Angerer og Edi Rainer er østerrikere, men partimedlemmer.
Og de er visst førsteklasses fjellklatrere.
De har slått leir ved foten av Eiger.
Om et par dager tenkte jeg å besøke herrene.
Jeg forstår.
Frøken Fellner, en annen gang.
Ja.
Ekstraferie fram til slutten av juli?
Har du blitt helt sprø, Hinterstoisser?
- Begrunnelse? - Det er personlig.
Ikke prøv deg, Andi. Jeg er ikke dum.
- Saken er den... - Jeg vet hva saken er!
Avslått. Dere kan gå.
Krever tillatelse til å prate. Det gjelder et bryllup.
Det var akkurat hva som manglet, Kurz.
- Hvem skal gifte seg? - Jeg, herr sersjant.
Og jeg har valgt menig Hinterstoisser til forlover.
Ut herfra! Begge to!
Hvis vi ikke får permisjon, krever vi avskjed.
- Heil Hitler! - Morn...
Toni...
- Hvorfor ombestemte du deg? - Det var ikke sant, det jeg sa.
Jeg klatrer ikke bare for meg selv. Og noen må jo passe på deg.
Det holder, nå trenger vi ti ishakker.
Stigjern, isøkser, 15 karabinkroker, to hakker,-
- to tau på 30 meter, to statiske tau...
- Staves det virkelig sånn? - Hva så!
Bensinkoker, én liter bensin, én pakke Meta, og så videre...
- Hvor mye? - 60 mark, minst.
Pluss 15 for toget.
- Hvilket tog? Vi sykler dit. - Ja visst, 70 mil til Sveits...
- Frøken Fellner? - Et øyeblikk!
Ja?
God kveld.
- Er du fortsatt her så sent? - Ja...
Han fra fotoredaksjonen...
Ja, hva er det med ham?
Han lar meg framkalle mine egne bilder når redaksjonen har stengt.
Veldig fine. Virkelig. Veldig bra.
- Du tar utmerkede bilder, Fellner. - Takk.
- Har du vært i Sveits? - Nei.
Fint...
Vi burde være der i morgen.
- Ser du også fram til det? - Ja.
- Jeg ser henne for meg. - Hvem da?
Bruden. Vakker, veldig vakker.
Bare litt stor sammenlignet med deg.
3 970 meter, bare stein og is.
- Kjærlighet ved første blikk? - Jeg vet ikke ennå.
Toget kjører rett igjennom fjellene helt fram til Jungfraujoch.
3 457 meter. Tenk det!
Se på dette landskapet. Er det ikke praktfullt?
- Utrolig praktfullt... - Du så jo ikke engang, skatt!
Vi bor på et firestjerners hotell, på 2 000 meters høyde!
Jeg kan se fjell fra Rivieraen. Fra stranden.
Der er det!
Fin liten kolle, hva?
TIRSDAG 14. JULI
STASJON KLEINE SCHEIDEGG 2 061 METER
Guidede turer til Eismeer!
For et sirkus. Utrolig. Kom.
Se, skatt. Et hav av is.
Klatreturer på Jungfrau!
Jeg er for gammel til å bestige jomfruer...
Brevandring!
Se, kollega. Bartolo Sandri og Mario Menti.
- Hvem er de? - Italienere...
To villbasser til...
De ankommer med tog og drar herfra i kister.
For et sted.
Vet du hva det beste er? Alt regnes som reisekostnader.
- God dag. Arau. - Herr Arau...
Vi har reservert et herlig rom med utsikt over nordveggen til dere.
- Din kone vil elske det. - Vi er dessverre bare kolleger.
Fellner, unnskyld...
- Her var det full fart... - Gærninger som du.
- Nå? Var rommet fint? - Ja. Det har til og med badekar der.
Virkelig?
De har det nok ikke like hyggelig.
Jeg lager bål og fikser mat.
Slår du i resten av pluggene?
- Er vi gift nå? - Ikke snakk så mye. Jobb.
- Nei, du minner meg om moren min! - Jeg er moren din!
- Bestemor... - Svigermor!
Det er den tysk erobrermentaliteten som ytrer seg i kampen mot fjellet.
Sammenbundet på liv og død-
- drømmer fjellklatrerne om is og stein.
Forstår du? Leserne må få følelsen at de var der!
Det er nøkkelen til en riktig bra reportasje!
Tyske helter drømmer om å kjempe seg opp til toppen,-
- legge verden for sine føtter og bare ha uendeligheten over seg.
Håper det smaker.
- Jeg liker det. - Jaså?
Du liker jo Richard Wagner også.
Uansett, hvis bildene er bra, er det ingen som leser teksten.
Så du franskmennenes utstyr? Med det når de ikke engang Rote Fluh.
Og italienerne har ikke engang ishakker.
Se hvem som kommer der.
Angerer og Rainer fra Salzburg.
- Hei, gutter! - Se her! Heil Hitler!
Vi lurte på hvor dere ble av. Det er jo tross alt et treff for fagfolk.
Har dere vært på nordveggen og klatret litt i dag?
Nei, vi har plukket sopp.
Hvor høyt kom dere da dere plukket sopp?
- Hva med middag? - Byggrynsuppe.
Tyske fjellklatrere drømmer altså om uendeligheten.
Svært interessant... Kan det være rasemessig betinget?
Da lurer jeg på: Hva drømmer østerrikere om?
Om å komme hjem til Riket.
I det minste arierne blant dere. Jeg vet ikke om det gjelder dere.
- Jeg pratet om fjellklatrere. - De er også en egen rase.
Lengter du ikke hjem til Østerrike?
Schuschnigg klarer seg ikke lenge.
Når Tyskland annekterer Østerrike, er vi hjemme på et blunk.
Da danser de etter vår pipe. Da er det vår tur.
Jeg ville ikke klare å ikke få dra hjem igjen.
Så du utstyret vårt? Bolter, tau, bare det beste.
Alt betalt av SA.
Og hva må dere gjøre for det?
Nå toppen først.
ONSDAG 15. JULI
Tunnelen er 7,4 kilometer lang. Det tok 15 år å bygge den.
- For hvor mye? - 16 millioner sveitserfranc.
Her ligger et av vinduene som vender ut fra nordveggen.
Da de ble sprengt ut, falt steinene rett ned i avgrunnen.
Vi befinner oss for øvrig knapt 3 000 meter over havet.
Sedlmayer og Mehringer begynte her, så klatret de rett opp.
Det er så bratt at man trenger én bolt for hver meter.
Jeg tror... at vi burde klatre diagonalt.
- Opp til panoramavinduet. - Og plassere utstyret der?
Akkurat. Bivuakksekker, ishakker, proviant, og så videre.
STASJON EIGERWAND - 2 865 METER
Forsiktig, mine herrer.
Utrolig! Det er jo uendelig langt ned!
Knapt 1 000 meter, frue.
- Hørte du, elskling? - Takk, jeg tror ham!
At folk våger seg ut dit frivillig!
Da må man virkelig ville det.
Så over sprekken til Rote Fluh.
Første isfelt, andre isfelt, Strykejernet, Rampen, Edderkoppen-
- og derfra opp til toppen og så... halleluja!
- Hørte du det? - Unnskyld?
Du hørte ikke.
Pass! Forsiktig...
Herregud... Hva er dette?
- Jeg visste det... - Hva?
Jeg var akkurat som deg da jeg begynte.
Når man vil noe, glemmer man alt annet.
Hallo! Hva gjør dere her?
Ja ja...
- Er du her hver dag? - Hver dag og hver natt.
- Sett dere. Jeg setter på te. - Kom, frøken Fellner.
- Du har vel et navn? - Von Allmen.
- Unnskyld? - Von Allmen.
- Det ser skrekkelig ut. Syns ikke du? - Det er skrekkelig.
- Kjenner dere eventyret om jetten? - Hva het han?
Fjellet er oppkalt etter ham. Forstår dere?
Ifølge legenden bor jetten på fjellet og sluker alle som kommer for nær.
TORSDAG 16. JULI
- Man ser ikke fem meter foran seg. - Hva så?
Et par taulengder og vi er framme ved vinduet.
Vi er tilbake der nede til lunsj.
- Hva blir det? - Byggrynsuppe.
Igjen? Jeg blir her oppe.
Tau!
Ingen har vært der oppe ennå.
Det vil endre seg.
Hva gjør dere på vårt startpunkt?
- "Vårt startpunkt..." - "Vårt startpunkt..."
- Prøver du å være morsom? - Andi!
- Berg heil, kamerater. - Stikk!
- Hva sa de? - Det er for risikabelt for dem.
Været kan slå om når som helst.
- Hva betyr det? - Hvis østerrikerne også trekker seg,-
- kommer sjefen til å spørre seg hvorfor han betaler kostnadene våre.
- Luise? - Andi?
- Hva gjør du her? - Jeg jobber.
Dette er kollegaen min, herr Arau.
Hyggelig! Henry Arau, Berliner Zeitung.
Andi Hinterstoisser, tidligere bergjeger.
Jeg trodde dere hadde gitt opp Eiger.
- Hvem er du her med? - Hvem tror du?
- Toni? - Det ser slik ut.
Sånn ja! Et tysk stormangrep på Eigerveggen!
- Får jeg by på en drink? - Ja.
Jeg mener... når dere har byttet.
Ja, jeg kan jo barbere meg.
Ishakker for isfeltene...
Utstyret deres må jo veie ett tonn!
Vi bruker et depot for å spare på kreftene.
- Skal dere gjøre en rekognosering? - Det har vi gjort alt.
- Hvor høyt? - Til Rote Fluh.
Det ligger ikke engang nær Sedlmayer-ruten.
Vi tar en egen kurs.
Jeg skjønner ingenting.
Men det lyder så eventyrlig.
Så. Da skåler vi for eventyret, mine herrer!
Så lenge våre tyske helter bare går til angrep på en stor høy kalkstein,-
- så har jeg ingenting imot det.
Stolthet, herr Landauer. Det handler om stolthet.
Stoltheten over å ta en utfordring,-
- være seg det gjelder idrett eller politikk.
På det hever jeg glasset mitt.
Jeg vil også utbringe en skål-
- på at dere alle kommer trygt hjem igjen.
Det er det viktigste.
Det var vel det du mente, herr Arau?
Ja, det skåler vi på. Skål!
Skål.
Fortell nå hvordan det var å vokse opp sammen i fjellene.
Det er fint fôr for fortellingen vår!
Fôr er til dyr.
Som vanlig, de har alltid vært så frekke.
- Er det ikke utrolig ensomt der oppe? - Nei.
- Jeg har jo kameratene mine der oppe. - Nettopp.
Jeg ville lære meg alt de kunne. Kan du tenke deg det?
Hvordan man fanger en ørret med bare hendene, for eksempel.
- Det er ikke lett. - Veldig glatt.
Det er virkelig vanskelig. Eller hvordan man setter opp et telt.
- Og tauene? - Ja, hvordan man sikrer tau...
Hvordan man slår inn bolter, hvordan man får hånd- og fotfeste...
Jeg hadde aldri på meg kjole, bare lederhosen.
- Det er sant. - Virkelig?
Det er jo herlig! Fortell mer! Kom igjen!
Hvor har du lært det? På egen hånd?
Pianolærerinnen min ga meg alltid ørefiker, så jeg sluttet.
Jeg ville bare takke for invitasjonen.
Skal du gå? Det er jo først nå det blir morsomt.
- Det er sent. - En riktig idrettsmann, hva?
Bare disiplin. Ikke noe dagdriveri som oss andre, hva?
Alle vet selv hva de gjør.
Ja, det er sant.
Alle vet det selv...
FREDAG 17. JULI
Det kommer til å ordne seg skal du se.
Vet du hva det triste er?
At vi alltid går glipp av den ekte dramatikken.
- Hva mener du? - Vi og leserne.
Vi skriver om beleiringen av Eiger-
- og så skriver vi kanskje om en framgangsrik bestigning.
Men det som virkelig skjer der ute,-
- kan vi bare gjette oss til.
Jeg ønsker at det hadde vært over.
Jeg ønsker at det endelig kunne komme i gang.
Toni...
Jeg ville si til deg i går at...
Ja, at jeg var litt beruset.
Jeg ville sette pris på det om du tok hånd om denne.
- Men du har den jo alltid med deg. - Den veier for mye.
For mye?
Jeg kan jo alltids skrive i den etterpå.
Ja, det kan du jo...
Alt jeg noensinne har gjort, står der.
Det hadde vært synd om den gikk tapt.
Vi ses snart.
Andi! Våkne.
Tiden er inne.
Ja, tiden er inne.
Ikke bråk sånn.
Du vekker jo konkurrentene.
LØRDAG 18. JULI - KLOKKEN 02.10
Dette begynner jo bra, hva?
- Hva er det? - Ingenting! Kom nå.
Du går først. Pass!
Kjenner du lukten? Svovel. Det stinker som djevelen.
Men de viser oss i det minste veien.
Vi går forbi de streberne før de når det første isfeltet.
- Se! Vi er nesten framme ved depotet. - Hvis det ikke forsvant i stormen.
Det kunne vært verre.
- Forbannet! - Hva er det?
Stegjernene er borte.
- Det er ikke så mye is. - Slå ut trinn...
Halleluja!
God morgen, mine herrer.
Stein!
Pass!
"På nordveggen er klinten skilt fra hveten." Nytt avsnitt.
Fikk du det med? Askebeger. Takk.
"Tidlig i morges bega to fullt utrustede lag seg opp i nordveggen."
"Angrepet mot Alpenes siste problem er altså i gang."
Helvete også!
- La meg se. - Jeg har det bra. Ikke rør meg!
- Jeg tenkte vel at det var dere... - Slutt å kaste stein på oss!
Dere sparker jo løs steiner!
Hvis dere skal klatre i vår linje, får dere i det minste holde avstand!
Tre fjellklatrere... Nei, fire!
Derfra og hit. Ja, akkurat.
De har et annet utgangspunkt.
Sedlmayer-ruten ligger mer til venstre.
Kurz og Angerer begynte her... Her er vinduet inn til togbanen.
De krysser her og kommer inn i første isfelt-
- og krysser da Mehringer/Sedlmayer-ruten-
- og fortsetter over det andre isfeltet...
- Hva sier du om drømmeværet? - Det holder nok ikke lenge.
Det er som en gladiatorkamp. Det er jo uhyggelig!
Jeg syns at det er kolossalt spennende!
Kelner!
Hvis noe skulle gå galt der oppe, ville dere redde dem?
Vi har i hvert fall ingen plikt ifølge loven.
- Hva driver han med? - Hvem?
Han bruker jo nesten ikke sikring!
- Hvem da? - En av østerrikerne.
Gud, hvis han faller... Det er jo nesten en hel taulengde.
Der er de! Våre djerve bergjegere.
Uten tvil de bedre klatrerne. I dette tempoet er de framme i morgen.
- Får jeg lov? - Jeg har alt under kontroll.
Bare se til at vi har nok bilder av tilskuerne.
- Hvor har du kameraet? - Her.
Våkne og sett i gang og jobbe!
Vis meg at jeg ikke begikk en feil med deg.
Gi meg den tilbake! Skaff deg din egen kikkert om du vil se noe.
KLOKKEN 13.15 ROTE FLUH - 2 823 METER
- Og? - Nei, vi kommer ikke videre.
Det nytter ikke. Man trenger en ringbolt for hver meter.
Hvis dere overhodet finner et sted å slå dem inn!
- Dette er en idiotisk rute! - Ta en annen da!
Det er ingen som tvinger dere til å følge etter oss!
Vi går over denne platen, opp kaminen og over isfeltet.
Tenker dere å fortsette?
- Du sier jo at alt går. - Lykke til! Vi venter på toppen.
Men jeg lurer på om dere kommer så langt!
Vi firer oss ned og krysser der nede. Jeg så et bra sted.
Se!
Det der var historisk! Historisk!
Hvor er hun med kameraet?
Hinterstoisser-traversen! Den blir du berømt for!
Får vi også krysse?
Hva skjer nå? Nå følger østerrikerne etter.
Jeg trodde at de var konkurrenter.
- Vent, Andi. - Hva er det?
- Vi burde nok la tauet være her. - Hele tauet? Vi trenger det jo.
Kanskje.
- Er vi et lag nå? - Aldri i livet.
- Hvorfor lot du oss krysse da? - Så det ikke blir kjedelig.
Jeg mener i tilfelle vi må ty til retrett.
Nå er du overdrevent forsiktig!
Der oppe er veien til Berlin.
KLOKKEN 15.30 FØRSTE ISFELT - 2 980 METER
- Det er dritt uten stegjern. - Østerrikerne har ikke noen heller!
Ja, det hjelper jo så klart.
Hva er det med feigingene? Har de gitt opp allerede?
KLOKKEN 20.30
Toni, det blir mørkt snart. Skal vi finne et fint pensjonat?
FØRSTE BIVUAKK - 3 100 METER
Vi har kommet over halvveis.
- Kanskje vi klarer det til i morgen. - Ja, og før dem.
Bravo!
Mine damer og herrer, en liten gave fra huset-
- for å feire førstebestigningen av Eigers nordvegg.
Nå varer det ikke lenge. I morgen er Eiger erobret-
- og i dag kan dere spise et stykke av den. La det smake!
Den ser god ut...
Kan jeg få en av de utsøkte fjellklatrerne, takk?
- Kjære deg, Elisabeth... - Takk.
- Du hadde flaks, håper det smaker. - Takk!
Hvis det i det minste hadde vært en østerriker...
I morgen kveld er vi der nede omgitt av kvinner-
- og nyter et varmt bad og feires som helter.
Bare vent og se.
Du ser virkelig ikke bra ut.
Dette er ingen skjønnhetskonkurranse.
Jeg trenger bare å sove litt. Sove litt...
- Tok du hånd om filmen? - Ja, den er på vei til Berlin.
Nå? Det er slik jeg vil leve. Vil du smake?
Jeg skar den ut av Eiger i mitt ansikts sved.
Den er veldig god.
Det kribler i deg også av å være på plass når historien blir skrevet.
- Eller tar jeg feil? - Kanskje det.
Du kjenner meg kanskje bedre enn jeg kjenner meg selv.
- Muligens. - Hvorfor ikke?
Et finslipt verktøy.
Vekk meg om det kommer et snøskred.
Og skru gjerne av vinden.
SØNDAG 19. JULI - KLOKKEN 06.05
- God morgen. - God morgen.
Kom hit.
Å, nei! Det er over, Willy! Vi går ned igjen.
Det går bra. Jeg må bare våkne ordentlig.
- Willy, du trenger en lege. - Jeg har det bra.
Sånn kommer du aldri opp, Willy! Aldri i livet!
- Stille, Edi! Ikke si sånt... - Hva er det med deg?
- Er du gått helt fra vettet? - Jeg må komme meg opp dit!
Det nytter ikke! Legen er der nede!
Det fins ingenting der nede! Der oppe fins alt!
Edi! Våkne, så ser du det også!
KLOKKEN 11.15 ANDRE ISFELT - 3 150 METER
Han der, det er Angerer, ikke sant? Se.
- Ved siden av den rare tingesten. - Ja. Det er noe feil med ham.
Fjellførerne sier at det ikke blir noe mer i dag.
Da er de nok ikke framme i morgen heller.
- Skal de bivuakkere i to dager til? - Ja.
Været blir ikke bedre, så i dag er det ingen som når toppen.
Kom, så tar vi en drink.
Hva er det?
Det må være Karl og Max sine ting.
- Kameraten deres fra München? - Ja.
Jeg beklager.
Fader vår, du som er i himmelen. La ditt navn holdes hellig.
Komme ditt rike, la din vilje skje, i himmelen så og på jorden.
Gi oss i dag vårt daglige brød og forlat oss vår skyld-
- som vi og forlater våre skyldnere.
Led oss ikke inn i fristelse, men fri oss fra det onde. Amen.
Lykke til.
Hvordan er det egentlig med Angerer, Willy?
Han later som ingenting, det er sikkert.
- Ser du noe? - Mer eller mindre.
Det virker som de er ett lag nå.
Men den ene av dem er ferdig.
Kom nå...
Willy! Våkne!
KLOKKEN 15.40 STRYKEJERNET - 3 350 METER
Skynd dere! Vi må lage en kompress!
Dere burde ha tatt en egen rute.
Det burde dere virkelig ha gjort!
Pokker også...
- Vi må gå tilbake. - Tilbake?
Vi kommer ikke videre med ham, det ser du jo selv.
Vi må ned raskt, ellers forblør han.
Jeg klarer det alene. Fortsett dere.
Jeg firer ham ned alene. Jeg klarer det.
Alene? Ikke vær dum, det skjer ikke!
- Jeg klarer det! - God idé!
- Fortsett dere. - Veldig bra idé! Vi fortsetter.
Opp til toppen!
Andi, hvis vi forlater dem, så dør begge to.
Ok, da fortsetter vi sammen.
Vi fortsetter sammen! Vi klarer det!
Ikke vær dum! Det går aldri, det vet du godt!
Hvorfor hørte jeg på deg?
Vi burde la deg ligge her, Willy!
- Vår eneste sjanse er å nå toppen! - Glem toppen!
Det er bedre enn å klatre ned! Vi går over vestkammen og...
Andi! Du vet at vi må kjempe oss opp dit og før vi er tilbake her,-
- så er han død, det kan du banne på.
Vi må opp dit... Vi må fortsette...
Hvorfor hørte jeg på deg?
ANDRE BIVUAKK - 3 250 METER
Dra ham ut av møtet da! Si at historien holder på å gå i vasken.
Ja, jeg venter.
- Har det hendt noe? - Slutt. Bestigningen slo feil.
- Hva? Betyr det at..? - Salzburgerne trakk seg...
Ja, jeg er her. Et øyeblikk.
God dag, sjef. Det er ikke nok.
De to har ingen interesse for bevegelsen.
Det hadde vært vanskelig å gjøre dem til tyske seierstyper.
Ja, takk. Vi ses i Berlin.
- Skal vi også dra? - Ja, det ser slik ut.
Burde vi ikke bli her og rapportere om det som skjer?
Jeg vil ikke virke nedlatende, barnet mitt...
Men man trenger en strålende triumf eller en grusom tragedie.
En retrett interesserer ingen, det blir et par setninger på side tre.
Det er ingenting vi trenger å bli her for.
MANDAG 20. JULI
Hvem sier at det går fortere på vei ned?
- Det kommer en snøstorm. - Helvete også.
Hitover! Hitover!
I stormen har de definitivt ikke kommet mye lenger ned.
- Tror du ikke? - Sikkert ikke.
Vi kan bare håpe at de har funnet et godt sted å bivuakkere på.
Ellers...
Jeg burde kanskje utsette hjemreisen.
Kanskje det lønner seg å bli her.
Jeg er journalist, hva hadde dere ventet dere?
- Er du ikke menneske også? - Innimellom.
Nesen min tar kanskje feil denne gangen.
TREDJE BIVUAKK - 3 170 METER
Willy!
Willy! Willy!
Willy! Ikke sovne, ellers fryser du i hjel!
TIRSDAG 21. JULI - KLOKKEN 05.20
Toni!
Hvor er dere?
Toni!
For Guds skyld, barn! Hva gjør du her så tidlig?
Du kommer til å fryse i hjel!
- Det fins folk i veggen! - De er i nærheten av Rote Fluh!
Det er 200 meter herfra! Vi er nesten ved vestkammen!
De hører deg aldri i denne vinden!
Da får vi gå til panoramavindu 38!
Her er det.
Pass hodet!
KLOKKEN 08.50 PANORAMAVINDU - 2 711 METER
Forsiktig! Det er is overalt!
Barn!
- Hallo! Hvor er dere? - Hallo!
- Hallo!
De kommer aldri til å høre oss i denne vinden!
Hvem vet hvor langt unna de er...
Vi får komme tilbake senere, kanskje stormen løyer.
Vi kommer tilbake senere!
Vent! Jeg tror at jeg hørte noe!
Hallo!
Det er Toni!
Det er Andi!
- Vi hører dere! - Kan dere komme ned til vinduet?
- Vi kommer ned! - Vi kommer!
- Kom! - Hvor da?
Vi koker te!
- Hvor langt tror du at det er? - Det kan ikke være langt.
Fire meter til! Kom igjen, litt til! Kom igjen!
Så, min Willy. Vi har et varmt sted for deg her.
Men du får hoppe i badekaret selv.
Helvete! Armen min er helt stiv!
Du må røre fingrene! I det minste litt!
Jeg føler ingenting! Ingenting!
Den tiner opp igjen når du sitter foran komfyren!
- Ja, du har rett. - Bare litt til!
Vi klarer det, Willy! Vi er nesten framme!
KLOKKEN 10.15 ROTE FLUH - 2 823 METER
Har du ham?
- Hva er det? - Traversen!
- Helvete... - Tauet!
Han dro ut tauet... Han dro ut tauet...
Hold kjeft, Willy! Det er din feil at vi er her!
La ham være! Han vet ikke hva han sier!
Det er din feil!
Jeg kom meg hit og jeg kan komme meg tilbake!
Kom igjen, Andi! Kom igjen!
Det tar så lang tid.
Kanskje de har klatret forbi uten å se avsatsen.
Én gang til!
Vær så snill, Andi! En gang til!
Jeg går ut igjen.
Vi må rett ned og krysse der nede.
Det er vår eneste sjanse.
Hvem vet hvor langt ned det er, vi har ikke nok tau!
Hvis vi ikke finner en avsats, er det ute med oss!
Eller om det kommer et snøskred!
Tror du det, eller vet du det?
Så han henne eller ikke? Inne på rommet er hun ikke!
Kjære, herr Arau...
- Jeg trenger en guide. - Vi tar hånd om det.
Koble meg til Heinrich, takk.
Ikke glem pakken vår!
- Frøken Fellner! - Hva gjør du her?
- For Guds skyld, hva skjedde? - Det vet vi ikke ennå.
Vent, frøken Fellner... Luise...
Jeg visste at jeg hadde rett om deg. Du er akkurat som meg!
Du lukter en historie før alle andre!
Her! Dette blir ditt livs bilder!
Jeg er ikke her for å ta bilder.
Så!
Andi! Gi meg flere ringbolter, jeg har ingen igjen!
Skred!
Andi, løsne tauet!
Bort fra renna!
KLOKKEN 13.30
Andi! Andi!
- Hjelp... - Klatre opp til meg!
Kom igjen! Du klarer det!
Du må klatre! Kom igjen! Du klarer det!
Skynd deg, Andi!
Bolten løsner! Den løsner!
Skynd deg!
- Nei! - Se til at du kommer deg hjem!
Nei!
Det går ikke! Dere må hente meg!
Et snøskred! Alle kameratene mine er døde!
Jeg har ikke noe tau! Dere må hente meg!
KLOKKEN 15.00
Over panoramavindu 38.
Hvis han ikke blåser av gårde i stormen, kan dere nå ham!
- Hans! - Det ville aldri gå!
- Den som går ut dit i sånt vær... - ...får skylde seg selv.
Vi har alle kone og barn.
Er han der oppe din?
Ja. Han er min...
Trenger du stegjern?
Pokker også!
Der er han! En eller to taulengder kanskje!
Kan du høre oss?
Jeg er her oppe! Her!
Her! Dere må komme ovenfra, gjennom sprekken!
- Hva sa han? - Jeg forsto det ikke helt!
Vi må komme ovenfra, gjennom sprekken!
Med all denne isen? Det klarer vi aldri!
Jeg vet det!
Det går kanskje likevel i sprekken. Hold ut!
Det tar altfor lang tid.
KLOKKEN 19.30
Hans! Det er snart natt!
Jeg ser det!
Det er ingen vits i lenger!
- Vi må tilbake med en gang! - Nei... Dere må ikke forlate meg!
Dere må komme til meg! Kom hit!
Vær så snill, kom til meg! Jeg...
Jeg klarer ikke stort mer!
Vær så snill, kom hit! Dere får ikke gå fra meg!
Jeg vil ikke dø! Jeg vil ikke...
Vi er lei for det...
Han vil fryse i hjel der ute... Eller?
Ingen kan nå ham i dette været. Ingen.
Det er ingenting vi kan gjøre.
KLOKKEN 21
Toni!
Her nede!
Toni!
Du kommer ikke til å dø! Vi kommer og henter deg-
- når det blir lyst.
Jeg er her... Jeg kommer ikke til å forlate deg, Toni.
ONSDAG 22. JULI - KLOKKEN 08.00
Har du 60-meterstauet? Bra, da kan han dra det opp.
Hans... Tror du virkelig at han...
Det ville ta flere timer å nå ham, så han får fire seg ned!
- Jeg mente... - Jeg vet hva du mente!
Men selv om han er død, kan vi ikke la ham henge der, hva?
Toni!
Vi er her! En sånn skytsengel skulle alle ha, hva?
Se hvor hun sitter! Hun må ned derfra, ellers faller hun.
Hvis hun klarte seg hele natten, faller hun ikke nå. Kom nå!
Toni! Du må dra opp et tau til deg selv!
Så kan du fire deg ned til oss!
Har du noe du kan dra opp tauet med? Et statisk tau eller noe sånt?
Jeg... Jeg har ikke noe tau...
Ikke noe tau... Jeg har ikke noe tau!
Eller kan du ta en taubit og knyte sammen tauene?
Jeg kan forsøke...
- Hvorfor tar det så lang tid? - Han er nok halvt ihjelfrosset.
Men han klarer det.
Toni! Hvor langt har du kommet?
Det tar en stund! Det tar en stund!
KLOKKEN 13.10
Christian! Kom igjen!
Jeg har det!
Toni! Du kan dra det opp nå!
Snart har du mannen din tilbake.
Dette er ikke 60 meter...
Raskt, det andre tauet!
De lange tauene er innerst til høyre! Skynd dere!
Vær så snill...
Ta klatretauet!
Faen også!
- Han må hoppe de siste meterne. - Hva?
Jeg... Jeg kommer!
Jeg kommer!
Løsne tauet, Toni!
Ikke gi opp, Toni! Du klarer det!
Du klarer det! Bra!
Du må løsne tauet, Toni!
Prøv, Toni!
Han dør...
Vær så snill... Han dør!
Kom tilbake! Du tar jo livet av deg!
Nei, sikre henne.
Toni! Gjett en gang til!
En gang til! Toni, du må løsne tauet!
Kom igjen, Toni!
Toni!
Prøv én gang til!
Kom igjen! Én gang til!
Det er meg, Luise...
Toni... Vær så snill...
Toni!
Luise...
Toni...
Vær så snill, Toni... Hold ut!
Ta tauet! Ta det!
Vær så snill...
Kom igjen... Kom igjen!
Toni...
Det er så kaldt...
- Har dere funnet liket av Toni Kurz? - Nei, han er fortsatt der oppe.
- Har dere funnet de andre? - Nei.
Jeg er lei for det...
Tro meg, jeg er virkelig lei for det...
Det jeg sa i går natt...
Du får ikke tro at jeg...
Det er en forferdelig tragedie.
Men Tyskland kommer aldri til å glemme disse mennene.
Tro meg.
Kom, så drar vi hjem. Jeg tar deg med tilbake til Berlin.
Jeg skal ikke tilbake til Berlin.
Jeg skal ikke tilbake.
Det fins for mange der som er som deg.
Alt jeg vet, er at døden skånet meg-
- og at Toni forsvant for alltid.
Man har ikke levd før man har elsket.
Iblant har jeg utrolig vanskelig for å tro dette.
Men de fleste dagene føler jeg at jeg lever.
Og at kjærligheten er grunnen til det.
Førstebestigningen av Eigers nordvegg kom i 1938.
Det tysk-østerrikske teamet fulgte Kurz/Hinterstosser-ruten.
Nazistene utropte det til et idrettslig symbol-
- for Tysklands annektering av Østerrike.
"Alpenes siste store problem" var løst.
Bente Eie PrimeText International
www.primetext.tv PrimeText International